Розвиток когнітивних та емоційних основ просоціальної поведінки дітей дошкільного віку - Корчакова, Н.В. (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2016)
Висвітлюються питання розуміння дітьми сутності допомоги та її значущості. Зазначається, що допомога – центральна лінія просоціальної поведінки людини та її якіс- ного конструкта – просоціальності. Висловлюється припущення, що у процесі онтогенетичного становлення просоціальність проходить три етапи розвитку: етап генетично зумовлених основ поведінки, соціально стимульованих та особистісно-диспозиційних. Унікальну роль у цьому процесі відіграє період дошкільного дитинства, оскільки в цей час від- бувається перехід інтуїтивних форм сприяння до соціально зумовлених дій, у основі яких лежать первинні уявлення дитини про взаємодію лю- дей у соціумі. Розвиток внутрішньої картини світу в цей період значною мірою визначає характер поведінки у наступні вікові періоди. У статті зазначається, що просоціальні уявлення дітей дошкільного віку інтен- сивно вивчаються у психологічній науці у процесі розробки концепції морального становлення особистості та її ціннісних орієнтацій. Як на- прям аналізу проблеми просоціальності їх вивчення лише започаткову- ється. Обговорюються питання усвідомлення дошкільниками власних позицій у ставленні до допомоги і її надання, висвітлюється розуміння дітьми оціночних ставлень дорослих і однолітків. Аналізуються уяв- лення дітей про емоційні стани людини при отриманні підтримки чи ігноруванні оточуючими її необхідності. Висвітлюються питання ва- ріативності моделювання дітьми способів допомоги. Простежується зв’язок продукування ідей зі складністю та рівнем емоційної напруги ситуації. Обговорюється питання усвідомлення дітьми процесу акти- візації вербальної підтримки у старшому дошкільному віці. Виокрем- люються основні форми мовленнєвої підтримки: використання прийо- мів емоційного заспокоювання, позначення власної участі у вирішенні проблеми, виокремлення шляху перерозподілу ресурсу чи його дару- вання.