Способи підвищення надійності особистості та групи - Котик, І.О.; Саричев, С.В. (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2016)
У статті обґрунтовано концепцію особистісної надійнос- ті як системи характеристик особистості, що є основою успішної само- регуляції у різних сферах життєдіяльності. Показано, що надійність групи в напружених та екстремальних умовах спільної діяльності зага- лом може бути описана за допомогою таких показників: результатив- ність; взаємодія членів групи; узгодженість дій. Надійність групового суб’єкта спільної діяльності, спілкування й відношень втілюється в особі лідера, здатного у напружених і екстремальних умовах до соціаль- ного пізнання й прогнозування, ефективної організації соціальних дій у групах і між групами. Виявлено способи підвищення особистісної та групової надійності: навчання груп спільній діяльності в різноманітних умовах, що спрямовується на вдосконалення їхньої підготовленості до спільної діяльності й вишкіл лідерів; актуалізація умов міжгрупової взаємодії, коли образ іншої, «більш успішної» групи, сам факт її при- сутності на спільному полі діяльності здійснює суттєвий вплив на стан цієї групи й основні параметри спільної діяльності; актуалізація вну- трішніх ресурсів групи: встановлення оптимальної психологічної дис- танції між індивідами в системі міжособистісних стосунків; яскраво ви- ражене лідерство; досить високий рівень розвитку групи як колективу й високий рівень організованості групи; формування мотивації досяг- нення успіху; оптимізація емоційного налаштування на спільну діяль- ність; швидке й цілковите залучення кожного індивіда до спільної ді- яльності. Запропоновано програму підвищення надійності особистості та групи, представлено спеціально розроблені прийоми й соціотехніки навчання, що актуалізують ситуації міжгрупової взаємодії та внутріш- ні ресурси групи. Експериментально підтверджено ефективність пропо- нованих способів на актуалізацію та підвищення надійності особистості та групи.