Психологічні фактори подолання стресу - Стельмащук, Х.Р. (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2019)
Показано, що в сучасних дослідженнях приділяється значна увага адаптивному потенціалу особистості, процесу подолання нею проблемних (стресових) ситуацій, що має істотне значення у профілактиці порушень здоров’я. Зроблено спробу виділити вміння, ресурси особистості, а також умови середовища, які здійснюють комплексний вплив на особистість і забезпечують їй оптимальну адаптацію до стресових факторів. Вказано, що адаптація може включати захисні механізми і приймати форму відходу від стресового впливу. З’ясовано, що визначальну роль у процесі психічної адаптації відіграє етап оцінки стресора за різними параметрами (валентності, контрольованості, мінливості, ступенем визначеності, повторюваності, співвіднесеності з особистим досвідом) – етап формування суб’єктивного образу ситуації, можливостей і бажаних способів її дозволу відповідно до усталеної системою уявлень, потреб і цінностей. Подолання стресу розглянуто як «зусилля, спрямовані на зниження впливу стресу на стан індивіда». Проаналізовано етапи процесу оволодіння стресовими ситуаціями та описано різноманітні методи подолання. Також встановлено ресурси, що допомагають впоратися зі стресогенними ситуаціями: ресурси особистості (Я – концепція; інфернальний локус контролю; ресурси когнітивної сфери; афіляція ; емпатія; позиція людини по відношенню до життя, смерті, любові, віри; духовність; ціннісно-мотиваційна структура особистості) і ресурси соціального середовища (оточення, в якому живе людина, а також уміння знаходити, приймати і надавати соціальну підтримку). Здійснено аналіз особливостей копінг-процесу, факторів, що впливають на його ефективність,який показує, що очевидним завданням психологічної профілактики та корекції у роботі з дітьми-сиротами висувається на перший план проблема формування адаптивності та копінг-ресурсів особистості.