Емпіричні результати керівників педагогічних закладів вищої освіти за творчими показниками особистості - Набочук, Олександр (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2021)
Мета статті – вивчити психічні (або інтелектуальні) якості керівників закладів вищої освіти, визначити їх зв’язок із професійною творчістю особистості. Для розв’язання поставлених у роботі завдань використано такі теоретичні методи дослідження: категоріальний, структурно-функціональний, аналіз, систематизація, моделювання, узагальнення, а також експериментальні методи, зокрема, пілотне дослідження. У роботі використано такі методики: 16-тифакторний особистісний опитувальник Р. Кеттелла і тест FPI. Тест «Соціальний інтелект» Дж. Гілфорда і Дж. О’Саллівена (в адаптації О.С. Михайлової). «Шкалу реактивної та особистісної тривожності» Спілбергера – Ханіна. «Методику вимірювання тривожності в професійній діяльності керівника» (Михальчук, Набочук & Івашкевич, 2021). Тест В. Смекала і М. Кучера «Спрямованість особистості». Авторську «Методику оцінки здатності керівників до творчості» (Набочук, 2021). «Культурно-незалежний тест інтелекту» Р. Кеттелла. Результати дослідження. Отримані дані свідчать про те, що рівень сформованості загального інтелекту в педагогів-управлінців вирізняється особливостями професійної діяльності закладів, де вони працюють. Експертам запропоновано оцінити концепції лідерської поведінки та рівень професійної творчості керівників відповідно до цих концепцій. Ними були визначені такі концепції лідерської поведінки управлінців: 1. Концепція «Три стилі керівництва: авторитарний, демократичний і пасивний» – високий рівень професійної творчості. 2. Стиль керівництва «управлінська сітка» – високий рівень професійної творчості. 3. Стиль керівництва «схвалення і покарання» – низький рівень професійної творчості. 4. Стиль керівництва «поведінка, що замінює лідерство» – низький рівень професійної творчості. Експертами встановлено, що І і ІІ стилі керівництва і, відповідно, високий рівень професійної творчості притаманні керівникам різних груп із високим і середнім рівнями сформованості загального інтелекту. Своєю чергою, ІІІ і IV стилі керівництва діагностовано у керівників із рівнем інтелекту «нижче середнього» та, відповідно, низьким рівнем професійної творчості. Висновки. Експертами наголошено, що більш творчими були керівники за умов авторитарного керівництва освітньою установою (0,7516 – за результатами факторного аналізу). Не дивлячись на те, що для такого типу лідерства характерні низький рівень мотивації підлеглих (0,7220), менша кількість прийнятих останніми оригінальних рішень (0,6918), недостатній рівень сформованості групового мислення (0,6501), тривожність (0,6403) і агресивність (0,6324) у поведінці членів групи, сам керівник освітньої установи виявляє високий рівень професійної творчості. Експертами також виявлено, що керівник із високими показниками професійної творчості вирізняється: тенденцією щодо допомоги працівникам за будь-яких умов і розвитку позитивних взаємостосунків із ними; використанням групового, а не індивідуального підходу до управління; прагненням до встановлення високого рівня виконання професійної діяльності та складних завдань у ситуаціях когнітивного дисонансу.