Емпіричне дослідження рівня вираження суверенності психологічного простору в студентів - Гаврилюк, Ірина (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2019)
Статтю присвячено теоретичному й емпіричному обґрунтуванню модальних ознак психологічного простору студентської молоді у соціально-адаптивному вимірі. Проаналізовано базові конструкти особистісного простору й окреслено вікові та соціально-психологічні характеристики студентської молоді. Зазначено, що повноцінне функціонування особистісного простору інвестує процеси ефективної соціально-психологічної адаптації. Розроблено процедурно-методичне забезпечення вивчення проблеми взаємозв’язку модальних ознак особистісного простору та показників соціально-психологічної адаптації студентської молоді. У дослідженні взяли участь 157 студентів психологічних і соціологічних спеціальностей. Конкретизовано модальні ознаки особистісного простору та з’ясовано профіль соціально-психологічної адаптованості студентів, диференційованих за критерієм суверенності психологічного простору: студенти з високим рівнем суверенності психологічного простору продемонстрували реальну контрольованість життєвого середовища (сприйняття фізичного тіла, території, речей, звичок, соціальних зв’язків і цінностей), що є ознакою соціально-психологічної адаптації та психічного благополуччя людини, й увібрали високі показники автономності, незалежності та самостійності власної особистості; у групі студентів із середнім рівнем суверенності психологічного простору відзначено виражену модальну ознаку суверенності території, речей і цінностей, а у показниках соціально-психологічної адаптованості домінує більш розвинуте самоприйняття, прийняття інших та інтернальності; у студентів із низьким рівнем суверенності психологічного простору виявилися вираженими модальні ознаки суверенності речей і цінностей, а показники соціально-психологічної адаптованості локалізовані у сфері прагнення до емоційного комфорту. Зроблено висновок про детермінацію модальних ознак особистісного простору показниками соціально-психологічної адаптації студентської молоді, оформлених у комплекси соціально-психологічного комфорту особистості: у групі з високими показниками суверенності психологічного простору верифіковано комплекс самостійного контролю; у групі із середніми показниками суверенності – комплекс інтернальної раціональності; у групі з низьким рівнем суверенності – комплекс емоційної фрустрованості. Комплекс самостійного контролю та комплекс інтернальної раціональності визначають позитивні ознаки соціально-психологічної адаптованості особистості, на відміну від комплексу емоційної фрустрованості, який увібрав дезадаптаційні характеристики поведінки студентів.