Психологічні аспекти коміксу як паралітературного жанру - Івашкевич, Ернест; Комарніцька, Людмила (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2020)
Мета статті – визначити основні наратологічні засоби та механізми, експліковані Аланом Муром і Дейвом Гіббонсом і представлені в романі «Нічні охоронці», що може допомогти нам з’ясувати психологічні аспекти коміксів як паралітурного жанру. У роботі використано загальнонаукові методи дослідження, такі як методи індукції, дедукції, аналізу та синтезу, методи порівняння й опису, метод обґрунтування тощо. Результати дослідження. У дослідженні показано, що психологічною особливістю коміксів є те, що у них не існує оповіді від автора, як це, зазвичай, прийнято у традиційній літературі, немає діяльності, що актуалізує особистість. Психологічний вплив у коміксах належить фокалізаторам та оповідачам, які візуально зображені на картинках і є невід’ємною частиною оповіді графічного роману. Доведено, що завдяки візуальній презентації матеріалу великою мірою відбувається розуміння оповіді, яке розпочинається вже у момент сприймання читачем візуальних зображень, у випадках, коли не відбувається безпосередньо фокалізації, а зображення просто ілюструють певні дії або діяльність із суто зовнішньої точки зору. Читач ніби «втягується» в історію, і лише після суттєвого «розриву» процесу сприймання особистістю візуального матеріалу та структури розповіді читач укотре усвідомлює структуру цієї оповіді, завдяки чому досягається її розуміння. Останнє, як правило, набуває структури дискурсивного розуміння, що значною мірою актуалізується завдяки досить різним механізмам інтерпретації графічного роману. Висновок. За результатами дослідження виокремлено психологічні аспекти коміксів як паралітературних жанрів. Зазначено, що візуальне значення коміксу як паралітературного жанру вербалізується та нара тивізується через мову. Комікси поєднані «мовою», що орієнтується на візуальний досвід особистості, спільний як для автора твору, так і для читача. Формат коміксу являє собою фотографію як слів, так і зображень, а тому читачеві слід виявити як візуальні, так і словесні навички інтерпретації. У розумінні графічного роману психологічні механізми мистецтва (наприклад, перспектива, симетрія, малюнки загалом) і психолінгвістичні механізми розуміння тексту (наприклад, граматика, сюжет, синтаксис) «накладаються» один на одного. Автори коміксів ніби наголошують на унікальній здатності здібностей читача, яких вимагає побудова візуального матеріалу, його поєднання із словесним тощо, а ремікс слова й образу стає більшою мірою централізованим у сучасних дослідженнях коміксів. Останні розглядаються як мова, навіть якщо граматика цієї мови далеко не наповнюється граматичними правилами писемної мови. Графічний роман із психологічної точки зору розглядається як основний компонент цілісних оповідань у картинках, а його дія традиційно відбувається послідовно. Ці переходи можуть бути тимчасовими, що включають чіткий перехід і, як правило, сюжет твору залишається відкритим. Перехід від однієї частини твору до іншої також може характеризуватися просторовими особливостями сприйняття роману, що відбувається внаслідок руху сприймання особистості від предмета до предмета, від одного суб’єкта до іншого, і, при цьому, фіксується в парадигмі однієї сцени або ідеї. У сприйманні та розумінні графічних романів важливою є максимальний ступінь залучення читача, інакше переходи від однієї сцени або ідеї до іншої нівелюються, що призведе до втрати розуміння сенсу загалом. Такий перехід є вельми суттєвим, проте достатньою мірою вагомим, адже дозволяє письменнику свідомо випускати з тексту окремі драматичні дії, тим самим значно посилюючи рівень текстової інтенції. Також наголошено на психологічному змісті впливу на читача різних способів поєднань слів, візуальних зображень, символів тощо, починаючи від конкретних, окремих слів (малюнки лише ілюструють те, про що свідчать підписи) до взаємозалежних, поєднаних між собою в смисловому плані фраз, коли, насамперед, слова й малюнки насправді передають змістовий і смисловий плани сценічного зображення подій.