Процесуальна логіка екзистенціально-системної реорганізації «картини світу» особистості - Каліщук, Світлана (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2020)
Мета статті – висвітлити функціональний аспект екзистенціально-системної реорганізаційної дії, з визначенням мікрогенетичної (станов лення) й психолого-генетичної (розвиток) динаміки смислової архітектоніки свідомості особистості. Методи. Задіяно генетико-моделюючий, системний, структурно-інтегративний і предметно-діяльнісний методологічні підходи. Результати дослідження. Розкрито внутрішній процесуальний план екзистенціально-системного концепту й обґрунтовано механізм динаміки «картини світу» особистості. Наведено формально-логічну схему реорганізаційної дії як системи конструктів її змістового опису та відповідних дій. Визначено внутрішню логіку реорганізації «картини світу» особистості. Побудовано процедурну модель реорганізаційної дії екзистенціально-системного концепту, що відображає аналіз генетичних співвідношень конструктів дослідження смислової архітектоніки свідомості особистості. Визначено, що фокусом і, водночас, головним механізмом реорганізаційного процесу виступає структура і якість (узгодженість – неузгодженість; анахронічність – новизна; одноманітність – варіативність; стандартність – оригінальність) зв’язків між знайденими смислами раніше сформованого смислового поля та зумовлюючих його мнемічних контекстів. Описано операційну модель практичної дії психолога-консультанта, яка відтворює процес реорганізації на багатовекторній площині транстеоретичного екзистенціально-системного концепту, що містить стадії, рівні, процеси змін, мету, одиниці аналізу, елементи контакту, операційні техніки, базові навики і чинники впливу. Висновки. Викладення засад функціонального ракурсу екзистенціально-системної моделі є послідовним кроком методологічної концептуалізації транстеоретичного підходу, можливості якого дають змогу охопити всі пізнавальні контури смислотворення, а саме: сенсорно-перцептивний (симптоми, відчуття); уявлень (образи себе, світу, ситуації); мисленнєвий (думки, типові когнітивні схеми інтерпретування дійсності та її репрезентації); афективний (звичні емоційні патерни та стани); рефлексивний («Я є», «це є Я», «це мій Світ»). Аналіз генетичних співвідношень конструктів дослідження динаміки смислової архітектоніки свідомості особистості («картина світу», «смислове поле», «реорганізаційна дія», «функція переживання», «парадоксальний зв’язок») забезпечує розгортання процедурних закономірностей реорганізаційної дії концепту. Поєднання генетико-моделюючого і структурно-інтегративного підходів дозволяє простежити рух реорганізації «картини світу» особистості, спираючись на функціональний психологічний аналіз, і знайти відповіді на запитання про вірогідність заданих змін і межі функціональних можливостей концепту.