Психологічні засади розвитку уваги школярів у початковій школі - Ляшенко, Лариса; Куриця, Алла (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2022)
Мета емпіричного дослідження: вивчення індивідуальних особливостей стійкості та концентрації довільної уваги учнів 1-2 класів, специфіки її розвитку залежно від організації навчання на уроках англійської мови, особливо в динаміці упродовж навчального року. Методи дослідження. Для розв'язання поставлених у роботі завдань використовувалися такі теоретичні методи дослідження: категоріальний, структурно-функціональний, аналіз, систематизація, моделювання, узагальнення. В якості експериментального методу використано метод спостереження, інтерв'ю та метод проведення констатувального дослідження. Учасниками нашого дослідження стали 140 учнів початкових класів (першого та другого) з м. Київ (Україна). Експеримент тривав упродовж 2020-2021 років. В експерименті використовувалися методики «Пошук чисел», «Дослідження концентрації уваги», «Дослідження обсягу уваги», «Дослідження стійкості уваги», «Коректурна проба (тест Бурдона)», «Таблиці Шульте», методика «Оцінка переключення уваги», методика Шульте-Горбова «Червоно-чорна таблиця», методика К.К. Платонова «Арабсько-римські таблиці». Результати дослідження. Підтверджено, що найбільш значущими індивідуальними відмінностями стійкості уваги є такі, що зумовлені особливостями розвитку структури уваги. Експериментальні дані, отримані нами, дозволяють стверджувати, що існують співвідношення стійкості довільної уваги з індивідуально-психологічними особливостями особистості молодших школярів (їх ставленням до навчальних занять, інтересом до окремих предметів, емоційно-вольовими якостями характеру, темпераментом, психічними станами). Доведено, що оцінка результатів діяльності також може мати негативний вплив на ефективність функціонування довільної уваги. Експериментальне вивчення стійкості уваги на матеріалі англійської мови свідчить про те, що недостатньою мірою розвинене усвідомлення суспільної, а, іноді, й особистісної значущості навчання, невпевненість у власних знаннях граматики, слабкі орфографічні вміння і навички, незнання і недотримання певної системи розумових дій стали причинами зниження стійкості уваги підлітків при написанні словникового диктанту з коментуванням в умовах оцінки їх діяльності. Також наші дослідження свідчать про те, що в молодшому шкільному віці діапазон індивідуальних відмінностей у розвитку обсягу, переключення і стійкості уваги значно розширюється, а по відношенню до розподілу уваги, навпаки, - звужується. Висновки. Доведено, що молодший шкільний вік - період формування різних видів навчальної роботи, розумової діяльності дітей, до оволодіння якими учні мають бути добре підготовленими. Експериментально доведено, що високий рівень розвитку властивостей уваги позитивно впливає на успішність навчання. Результати експериментів показали, що у школярів з високим рівнем розвитку уваги успішність із усіх предметів безпосередньо залежить від індивідуального темпу психомоторної діяльності. В учнів з низьким рівнем розвитку уваги індивідуальний моторний темп безпосередньо не пов'язаний з їхньою успішністю. На нашу думку, за умов відносно низького індивідуального моторного темпу і низького рівню розвитку уваги постійне тренування уваги може дещо стабілізувати індивідуальний темп. У свою чергу, високий рівень розвитку уваги постає умовою перетворення індивідуального моторного темпу в джерело підвищення успішності навчання. Ми дійшли до висновку, що існує також чітко виражений зв'язок між успішністю учнів і показниками стійкості уваги.