Динаміка показників загальної фізичної підготовленості кваліфікованих армспортсменів - Власко, С.; Джим, В. (Єдиноборства, 2024)
Мета: прослідити динаміку показників загальної фізичної підготовленості у кваліфікованих армспортсменів. Матеріали та методи. У даному дослідженні брали участь кваліфіковані армреслери, які займаються в секціях з армспорту у фітнес центрах «Тетра», «ТRX», «Феромон» м. Харкова, а також у федерації армспорту Харківської області. До експерименту було залучено 25 кваліфікованих спортсменів (19-21 років) середніх вагових категорій (70-80 кілограмів), які спеціалізуються в армрестлінгу. Дослідження проводилось протягом річного макроциклу в дворічний термін з 19 до 20 років та 20 до 21 років. Кваліфіковані армреслери тренувалися за класичною програмою розробленою для ДЮСШ. Результати: для абсолютних значень загальної фізичної працездатності випробуваних, встановлено підвищення на протязі всього дворічного періоду. Однак величина відносної інтенсивності приросту абсолютних значень загальної фізичної працездатності на етапах спостережень різна. Так, результати порівняння показників бігу на 100 м в період з 19 до 20 років становили (t=1,11; p>0,05), з 20 до 21 років (t=1,06; p>0,05), за весь час досліджень результат (t=1,94; p>0,05), низькі результати свідчать про те, що біг на 100 м не є специфічною вправою для армспортсменів. Порівняння результатів стрибків у довжину з місця: з 19 до 20 років (t=0,99; p>0,05), з 20 до 21 років менш значні зміни (t=0,89; p>0,05), за два роки становив (t=2,25; p<0,05), що є достовірно кращим результатом та свідчить про те, що стрибкові вправи не є специфічними для армспорту. У підтягуванні на поперечині з 19 до 20 років (t=1,35; p>0,05), з 20 до 21 років (t=0,94; p>0,05), за два роки (t=2,33; p<0,05), це є кращим показником та свідчить про те, що у армспортсменів добре розвинені м’язи верхніх кінцівок, які в свою чергу впливають на правильність виконання вправи підтягування на поперечині. Порівняння результатів згинання та розгинання рук в упорі лежачи на підлозі склали з 19 до 20 років (t=1,00; p>0,05), з 20 до 21 років отримано більш значні зміни (t=1,92; p>0,05), а за два роки результат склав (t=2,66; p<0,05), що є достовірно кращим результатом. Порівняння результатів вису на перекладині, руки зігнуті під кутом 90 градусів, склали з 19 до 20 років (t=2,02; p>0,05), у наступний рік з 20 до 21 років отримано значне збільшення достовірності у результатах (t=2,29; p<0,05). Через два роки приріст результату склав (t=4,75; p<0,001), що є високим достовірним результатом та свідчить про те, що статичні вправи для армспорту є головними та їх потрібно покращувати з року в рік. Висновки. Виявлено відмінності в інтенсивності приросту показників фізичного розвитку за дворічний період спостережень відбивають нерівномірність. Навіть за такий відносно короткий проміжок часу (два роки) відзначається помітна різниця в інтенсивності приросту більшості досліджуваних фізичних показників. Таким чином, результати, які характеризують вікову динаміку показників загальної фізичної підготовленості кваліфікованих армреслерів 19-21 років, свідчать про те, що найбільші темпи приросту по всім показникам спостерігаються протягом трьох років тренування, але тільки з 19 до 21 років показники були достовірними, однак величина відносної інтенсивності приросту абсолютних значень загальної фізичної працездатності на етапах спостережень різна.