Динаміка показників колективного контролю м’яча в матчі Україна-Румунія чемпіонату Європи з футболу-2024 - Перевозник, Володимир; Перепелиця, Павло; Коваль , Святослав (Спортивні ігри, 2025)
В сучасному футболі подолати ешелоновану оборону, створювати гольові моменти та забивати голи стає дедалі складніше. Виникає необхідність в нових сучасних методах тренування заснованих на тренерських ідеях та філософії, які допоможуть футболістам підвищити рівень тактичної майстерності та швидкості прийняття рішень. В зв’язку з цим, тренерами приділяється велика увага відпрацюванню групових та командних взаємодій гравців в завершальній стадії атаки. В умовах тренувального процесу такі взаємодії награються в умовах обмеженого простору, за участі великої кількості гравців, це сприяє: підвищенню рівня індивідуальної технічної майстерності, швидкості мислення, інтенсивності пересування в ігровому просторі. Мета дослідження: на основі педагогічних спостережень встановити показники колективного контролю м’яча збірних команд України і Румунії у матчі чемпіонату Європи з футболу-2024. Методи дослідження: теоретичний аналіз і узагальнення даних науково-методичної літератури, методи педагогічних спостережень. Реєстрація та порівняльний аналіз показників колективного контролю м’яча збірної команди України та Румунії проводилися за відеозаписом гри чемпіонату Європи-2024 з футболу в іграх групового раунду. Результати дослідження: проведено аналіз показників кількості передач, які відображають рівень командного контролю м’яча за шістьма 15-хвилинними часовими відрізками в іграх групового раунду збірної команди України на чемпіонаті Європи-2024 з футболу. Висновки: На основі педагогічних спостережень отримані кількісні показники колективних атакуючих дій збірної команди України на стадії групового раунду Євро-2024, які були вищими ніж у збірній команді Румунії, але відрізнялися неефективністю тому що мали наступні особливості: колективні дії мали низький темп розвитку атаки; командна схема гри мала нерівномірний розподіл футболістів в середині ігрового простору; гравці виконували велику кількість зайвих індивідуальних техніко-тактичних дій (ведення, обведення) що значно сповільнювало колективні взаємодії; рідкісне застосування складних комбінацій у вигляді багатоходових атакуючих дій; низький темп виконання в ході атакуючих колективних дій коротких та середніх передач, внаслідок чого не забезпечувалось ефективне просування до воріт суперника з подальшим загостренням та нанесенням удару по воротах. Отже, на нашу думку, тривалий контроль м’яча може забезпечити команді успіх в матчі за умови усунення вищевказаних недоліків ведення колективних взаємодій в середині ігрового простору.