Універсальний дизайн навчання у фізичному вихованні (на прикладі волейболу) - Лаврін , Галина; Ангелюк , Ірина; Кучер , Тетяна; Осіп , Наталія (Спортивні ігри, 2024)
Мета - розкрити сутність універсального дизайну у навчанні та охарактеризувати основні прийоми залучення усіх школярів до діяльності на уроках фізичної культури. Методи дослідження: аналіз і узагальнення наукової, методичної літератури та інтернет джерел. Результати дослідження. Стаття розглядає концепцію універсального дизайну у навчанні (УДН). УДН визначається як модель, яку рекомендує впроваджувати всім педагогам, особливо в контексті різноманітних учнів в класах на уроках фізичної культури, де учні мають різні рівні навичок. УДН не лише дозволяє учням з обмеженими можливостями активно брати участь в навчанні, але й приносить користь всім учням. Автори статті зазначають, що реалізація УДН дозволяє вчителям більш індивідуалізовано підходити до навчання, а його базові принципи сприяють загальному покращенню якості освіти. У статті розкрито способи залучення учнів до навчальних завдань та методи підтримки їхнього інтересу. Автори наголошують на важливості використання різноманітних засобів репрезентації та дій для подачі інформації, таких як відео, плакати, особиста чи учнівська демонстрація. Важливим є також врахування індивідуальних особливостей учнів, таких як вікові відмінності, стилі навчання, інтереси, культурні та фізичні особливості. УДН заохочує вчителів враховувати різноманітність учнів та надавати різні способи вираження та дії, щоб кожен учень міг досягти успіху в навчанні. У роботі наведено конкретні приклади того, як використовувати УДН у викладанні фізичної культури, зокрема враховуючи різні способи пояснення, мову викладання та засоби сприйняття для учнів із сенсорними порушеннями або вадами у навчанні. Використання УДН у фізичній культурі може сприяти створенню більш інклюзивного середовища для всіх учнів, враховуючи їхні індивідуальні потреби та забезпечуючи ефективний процес навчання для всіх учасників. Враховуючи індивідуальні відмінності учнів, автори обговорюють необхідність надання різноманітних варіантів залучення та мотивації, оскільки люди реагують по-різному на способи навчання та стимулювання. Також висвітлено важливість створення безпечного та передбачуваного середовища, значущість кооперативного навчання та співпраці між учнями для покращення академічної успішності, фізичної форми та соціальної взаємодії. На основі конкретних прикладів пропонуються варіанти модифікації гри у волейбол для врахування різних потреб та здібностей учнів. Зокрема, розглядаються такі аспекти, як зниження висоти сітки, використання полегшених м'ячів, різноманітність розмірів майданчика та інші інновації для підвищення доступності та ефективності навчання. Додатково, у статті вказується на важливість врахування індивідуальних особливостей учнів, таких як учні з вадами зору, діти на інвалідних візках чи із травмами кінцівок. Також розглядаються методи включення всіх учнів у різні ролі, наприклад, судді, фотографа чи організатора турніру. Автори наголошують на необхідності планування заняття заздалегідь, враховуючи принципи УДН, забезпечуючи доступність навчання для всіх учнів та зважаючи на різноманітність їхніх потреб. Висновки. Універсальний дизайн для навчання заохочує вчителів дивитися і працювати під іншим кутом рішення, які спрямовані на подолання обмежень навчального середовища, а не обмежень учня, що робить учня не проблемою, а частиною розмаїття. Зокрема, модифіковані для використання у спортивному середовищі, настанови УДН можуть допомогти вчителям фізичної культури розробити плани практичних занять і тренувальні методи, для розширення можливостей доступу, участі та прогресу можливостей в загальноосвітній навчальній програмі для всіх учнів. Важливо урізноманітнити практику, щоб усі учні з різними відмінностями могли отримати максимальну користь від освітнього процесу.