Формування рухових якостей дітей старшого дошкільного віку під впливом занять міні-тенісом - Гращенкова, Жанна; Градусов, Володимир; Камбур, Надія (Спортивні ігри, 2024)
Актуальність статті обумовлена сучасними тенденціями розвитку міні-тенісу в Україні та недостатньою науково-методичною базою з організації та проведення навчально-тренувальних занять з дітьми старшого дошкільного віку. Вітчизняними дослідниками приділяється увага підготовці кваліфікованих тенісистів, існують роботи з оптимізації навчально-тренувального процесу, проте питання присвячені методиці побудови занять для дітей з міні-тенісу на етапі початкової підготовки залишаються не достатньо висвітлені. Мета дослідження: перевірка впливу та ефективності методику розвитку фізичних якостей дітей старшого дошкільного віку у процесі занять міні-тенісом. Матеріал і методи дослідження: під час організації дослідження проводився аналіз та узагальнення науково-методичної літератури; анкетування, педагогічне спостереження, тестування фізичних якостей, використовувалися методи математичної статистики. Дослідження проводилось протягом 2017-2019 рр., яке передбачало ряд послідовних етапів. У досліджені брали участь 16 дітей старшого дошкільного віку, які займались тенісом у групі початкової підготовки першого року навчання на базі тенісного клубу «Унікорт» м. Харкова три рази на тиждень по 60 хвилин. Результати дослідження: для визначення ефективності запропонованої методики нами було визначено рівень фізичної підготовленості та технічного засвоєння рухів «школи м’яча», підбір тестів здійснювався з урахування специфіки виду спорту. Отриманні результати свідчать про позитивний вплив занять тенісом на розвиток фізичних якостей, а особливо швидкісних, координаційних та швидкісно-силових якостей дітей старшого дошкільного віку. Результати свідчать про однаковий рівень фізичної підготовленості дітей старшого дошкільного віку на початку занять тенісом і достовірні відмінності між контрольною та експериментальної групою відсутні. Необхідно зазначити відсутність однорідності результатів, оскільки коефіцієнт варіації складає від 26,4% до 35,2%, за винятком експериментальної групи у тесті – «біг на 5 м з високого старту» (V =12,2%). Аналіз отриманих результатів свідчить про підвищення рівня фізичної підготовленості як у контрольній так і в експериментальній групах наприкінці першого року тренування. Відповідно до коефіцієнта варіації можна говорити про те, що результати у внутрішньо груповій вибірці стали більш однорідними і вказують на більш однаковий рівень підготовленості дітей порівняно з результатами до початку занять тенісом. Висновки. Аналіз зарубіжної наукової, навчальної і методичної літератури свідчить, про те, що міні-теніс в системі організації та проведення навчально-тренувального процесу є ефективним засобом в формуванні інтересу до занять та позитивно впливає на розвиток фізичних якостей у дітей віком до 8 років. Ефективність розробленої методики підтверджується достовірними приростом показників рівня розвитку фізичних якостей дітей відповідного віку у тестах – біг на 5 м з високого старту, стрибок в довжину з місця, кидок м’яча на дальність, човниковий біг «віяло», хват падаючої палки, метання м’ячів у квадрати та десять вісімок при р<0,01–0,01.