Аналізування методів оцінювання цільової невизначеності - Діденко , Н.В. (Вісник Приазовського Державного Технічного Університету. Серія: Технічні науки, 2024)
Майже 25 років людство займається проблемами оцінювання невизначеності вимірювань. При застосуванні невизначеності не ставиться мета визначити справжнє значення під час вимірювання, наскільки це можливо. Тобто визнається, що інформація, отримана при вимірюванні, дозволяє лише приписати обґрунтований інтервал значень для вимірюваної величини, ґрунтуючись на припущенні, що при виконанні вимірювання не було зроблено помилок. Однак, навіть найточніші вимірювання не можуть зменшити цей інтервал до єдиного значення через кінцеву кількість деталей в описі вимірюваної величини. Інтервал може бути представлений через одне своє значення, що називається «виміряним значенням величини». Багато наукових праць присвячено за ці роки методам оцінювання невизначеності вимірювань. При цьому головний висновок – значення невизначеності залежить від застосованого метода її оцінки. На практиці застосування невизначеності не знайшло широкого застосування. Акредитовані калібрувальні та випробувальні лабораторії повинні вміти оцінювати невизначеність вимірювань. Тому вони вчаться методам оцінювання невизначеності, розробляють приклади. Пишуть в системі управління, що оцінка невизначеності результату вимірювань надається за вимогою замовника. Але ні замовник, ні виконавець не розуміють мети її застосування. Тому зараз прийшов час науковцям разом з практиками зайнятися питанням встановлення цільової невизначеності для вирішення конкретних вимірювальних завдань, таких як встановлення відповідності продукції визначеним вимогам, встановлення придатності засобів вимірювальної техніки після калібрування тощо. Таким чином, для застосування на практиці важливо вміти визначати значення цільової невизначеності – значення невизначеності для виміряного значення величини, при якому можна вважати виміряне значення достовірним для конкретного практичного застосування