Поняття та види строків у процедурі вирішення виборчого спору
DOI:
https://doi.org/10.15587/2523-4153.2019.179517Ключові слова:
вибори, виборчий процес, виборчі права, виборчі спори, Виборчий кодекс України, гармонізація законодавства, строк зверненняАнотація
У статті автором встановлено сутність та види строків вирішення виборчих спорів. Зроблено висновок щодо доцільності встановлення сутності строку як правової категорії, що застосовується у розгляді та вирішенні адміністративних спорів, в тому числі виборчих спорів. Обґрунтовано, що під строком необхідно розуміти певний часовий період, що визначається календарною датою чи подією, з настанням якої у особи виникає чи припиняється право певним чином діяти. Строки у розгляді та вирішенні виборчих справ класифіковано за рядом критеріїв - способом захисту порушеного виборчого права; часу застосування права на оскарження управлінського рішення; стадії виборчого процесу; часового критерію їх обчислення; умови їх настання; їх змістовної сутності; можливості їх поновлення. З врахуванням сутності строку звернення до суду як різновиду строків у розгляді та вирішенні виборчих спорів зроблено висновок про доцільність їх віднесення до категорії строків, визначених матеріальними нормами адміністративного права. Акцентовано увагу, що збереження норми про визначення строків звернення до адміністративного суду як гарантії захисту виборчих прав у структурі Кодексу адміністративного судочинства України є вимушеним заходом правового регулювання, що має бути усунено в межах реалізації правотворчої діяльності з розробки та прийняття Виборчого кодексу України. Підкреслено, що віднесення строку звернення до адміністративного суду як гарантії забезпечення реалізації виборчого права до категорії матеріальних строків дозволяє зробити висновок про доцільність його розуміння як строку позовної давності. Наголошено, що набуває особливої актуальності вирішення проблеми законодавчого визначення тривалості строків звернення до адміністративного суду як категорії матеріальних строків, і відповідно вирішення питання доцільності застосування до встановлення їх тривалості категорії «розумності», що вживається у Кодексі адміністративного судочинства України для визначення періоду, протягом якого суд має розглянути справу або здійснити інші процесуальні дії
Посилання
- Holosnichenko, I. P., Stakhurskyi, M. F., Zolotarova, N. I. (2005). Administratyvne pravo Ukrainy: osnovni poniattia. Kyiv: HAN, 232.
- Kalchenko, S. V. (2015). Adaptatsiia administratyvnoho protsesualnoho zakonodavstva Ukrainy, shcho rehuliuie poriadok vyrishennia sprav pro vyborchi spory, do yevropeiskykh standartiv. Kyiv: Kyivskyi politekhnichnyi instytut, 246.
- Smokovych, M. I. (2014). Vybory yak instytut zabezpechennia demokratii v Ukraini. Yurydychna Ukraina, 11, 37–45.
- Smokovych, M. I. (2014). Pravove rehuliuvannia rozghliadu vyborchykh sporiv : teoretychnyi ta praktychnyi aspekty. Kyiv: Yurinkom Inter, 576.
- Bernaziuk, Ya. O. (2018). Vydy protsesualnykh strokiv u administratyvnomu sudochynstvi. Available at: https://sud.ua/ru/news/blog/128894-vidi-protsesualnikh-strokiv-u-administrativnomu-sudochinstvi
- Demskyi, E. F. (2008). Administratyvne protsesualne pravo Ukrainy. Kyiv: Yurinkom Inter, 496.
- Smokovych, M. I. (2014). Pravove rehuliuvannia rozghliadu vyborchykh sporiv: teoretychnyi ta praktychnyi aspekty. Kyiv: Yurinkom Inter, 576.
- Proekt Vyborchoho kodeksu Ukrainy (2015). Zakon Ukrainy No. 3112-1. 02.10.2015. Available at: http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/zweb2/webproc4_1?pf3511=56671
- Case of Van Oosterwijck v. Belgium (1980). European court of human rights. Strasbourg, 06.11.1980. Available at: http://hudoc.echr.coe.int/app/conversion/pdf/?library=ECHR&id=001-57549&filename=001-57549.pdf
- Akdivar and Others v. Turkey (1996). European court of human rights. 30.08.1996. Available at: https://www.refworld.org/cases,ECHR,3ae6b7224.html
##submission.downloads##
Опубліковано
Як цитувати
Номер
Розділ
Ліцензія
Авторське право (c) 2019 Alla Basalaeva
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.
Наше видання використовує положення про авторські права Creative Commons CC BY для журналів відкритого доступу.
Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами:
1. Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons CC BY, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі.
2. Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі.