Копне право і його застосування в українському копному судочинстві (XIV-XVIII ст.)
DOI:
https://doi.org/10.15587/2523-4153.2019.180309Ключові слова:
копне право, звичаєве право, копний суд, юридична відповідальність, покаранняАнотація
Стаття присвячена копному звичаєвому праву, що застосовувалося громадськими копними судами на українських землях у XIV–XVIII ст. Висвітлено інтерпретації поняття копного права у науковій літературі. Копне право становило підсистему матеріальних і процесуальних норм звичаєвого права. Воно було характерним українському та білоруському народам. Крім того, копним правом інколи називали копний суд, який забезпечував чинність і застосування відповідних норм.
Розкрито структуру копного права та походження його елементів. Основу копного права складали правові звичаї, успадковані від громад княжої доби. Також формувалися нові норми звичаєвого права внаслідок юридизації релігійних норм та під впливом практики копного судочинства. Серед судових органів, що діяли на українських землях у XIV–XVIII ст., копні суди належали до таких, які найбільш повно застосовували норми українського звичаєвого права.
Висвітлено матеріальні норми копного права на підставі аналізу рішень копних судів (копних декретів). Проаналізовано норми про землеволодіння, цивільні правопорушення, злочини, співучасть, рецидив, необхідну оборону, покарання та звільнення від них тощо. Обґрунтовано думку про те, що кримінальна відповідальність за копним правом мала основною метою охорону особи, її життя, здоров’я та власності.
Серед кримінальних справ копними судами найбільш часто розглядалися справи про вбивства, розкрадання, чаклунство, підпал, святотатство та ін. Цей спектр категорій кримінальних справ дозволяє визначити, які дії копне право вважало злочинними. За вчинення злочинів копне право передбачало майнові, тілесні покарання та смертну кару. У копному праві смертна реалізовувалася переважно через повішання. Щодо відьом, чаклунів і підпалювачів застосовувалося спалення на вогнищі
Посилання
- Ivanishev, N. D. (1863). O drevnih sel'skih obshchinah v Yugo-Zapadnoy Rossii. Kyiv, 76.
- Cherkaskyi, I. (1928). Hromadskyi (kopnyi) sud na Ukraini-Rusi XVI–XVIII v.v. Pratsi komisiyi dlia vyuchuvannia istoriyi zakhidnoruskoho ta vkrainskoho prava, 4/5.
- Arhiv Yugo-zapadnoy Rossii, izdavaemiy vremennoy komissiey dlya razbora drevnih aktov, vysochayshe uchrezhdennuyu pri Kievskom Voennom, Podol'skom i Volynskom general-gubernatore. Zaglavie chasti tomov: Arhiv Yugo-zapadnoy Rossii, izdavaemiy vremennoy komissiey dlya razbora drevnih aktov, sostoyashchey pri Kievskom, Podol'skom i Volynskom general-gubernatore Ch. 4: Vol. 1: Akty o proishozhdenii shlyahetskih rodov v yugo-zapadnoy Rossii (1867). Kyiv: Tip. E. Fedorova, LV, 460.
- Tsentralnyi derzhavnyi istorychnyi arkhiv Ukrainy u m. Kyievi, f. 28 (Volodymyrskyi hrodskyi sud), op. 1, spr. 3 (Aktova knyha 2 sichnia – 29 hrudnia 1568 r), 191 ark.
- Lashchenko, R. (1998). Lektsiyi po istoriyi ukrainskoho prava. Kyiv: Ukraina, 254.
- Ivanovska, O. P., Ivanovskyi, P. O. (2014). Zvychaieve pravo v Ukraini. Etnotvorchyi aspekt. Kyiv: VPTs «Kyivskyi universytet», 383.
- Usenko, I. B. (Ed.) (2006). Pravovyi zvychai yak dzherelo ukrainskoho prava IX–XIX st. Kyiv: Naukova dumka, 280.
- Bedriy, M. (2014). Kopni sudy na ukrainskykh zemliakh u XIV-XVIII st.: istoryko-pravove doslidzhennia. Lviv: Halytskyi drukar, 264.
- Kivalov, S., Muzychenko, P., Pankov, A. (Eds.) (2003). Statuty Velykoho kniazivstva Lytovskoho. Vol. 2. Statut Velykoho kniazivstva Lytovskoho 1566 roku. Odessa: Yurydychna literatura, 560.
- Tsentralnyi derzhavnyi istorychnyi arkhiv Ukrainy u m. Kyievi, f. 25 (Lutskyi hrodskyi sud), op. 1, spr. 10 (Aktova knyha sichen – 30 hrudnia 1568 r.), 431 ark.
- Arhiv Yugo-zapadnoy Rossii, izdavaemyy vremennoy komissiey dlya razbora drevnih aktov, vysochayshe uchrezhdennuyu pri Kievskom Voennom, Podol'skom i Volynskom general-gubernatore. Kyiv, 1859–1914. Zaglavie chasti tomov: Arhiv Yugo-zapadnoy Rossii, izdavaemyy vremennoy komissiey dlya razbora drevnih aktov, sostoyashchey pri Kievskom, Podol'skom i Volynskom general-gubernatore Ch. 6: Vol. 1: Akty ob ekonomicheskih i yuridicheskih otnosheniyah krest'yan v XVI – XVIII veke (1498–1795): Prilozhenie (1876). Kyiv: Tip. Kievskogo Gub. Upravleniya, 626.
- Khrestomatiya z istoriyi derzhavy i prava Ukrainy (2003). Kyiv: Yurinkom Inter, 656.
- Yakovliv, A.; Antonovych, D. (Ed.) (1993). Ukrainske pravo. Ukrainska kultura. Lektsiyi. Kyiv: Lybid, 222–236.
- Gawroński, F. (1899). Sądy kupne vel kopne na Polesiu. B. m., 177–190.
- Horban, M. (1925). Kopnyi sud nad vidmoiu. Chervonyi shliakh, 8, 146–159.
- Namyslowski, W. (1935). Pozasądowe organy porządku prawnego w krajach poludniowo-slowianskich i polsko-litewskich. Księga pamiątkowa ku uczczeniu czterechsetnej rocznicy wydania pierwszego statutu litewskiego, 81–105.
- Tsentralnyi derzhavnyi istorychnyi arkhiv Ukrainy u m. Kyievi, f. 28 (Volodymyrskyi hrodskyi sud), op. 1, spr. 40 (Aktova knyha 1 sichnia – 31 hrudnia 1608 r.), 533 ark.
- Efimenko, A. Ya. (1905). Yuzhnaya Rus'. Vol. 1. Sankt-Peterburg, 439.
- Shcherbitskiy, O. V. (1912). Sudy v byvshem Velikom knyazhestve Litovskom. Vil'na, 79.
- Levits'kiy, O. (1930). Po sudah Get'manshchini. Kharkіv: Ruh, 252.
- Shchurat, V. (1910). Uvilnennia zlochyntsia divchynoiu v Brodakh 1727 r. b. m., 8.
##submission.downloads##
Опубліковано
Як цитувати
Номер
Розділ
Ліцензія
Авторське право (c) 2019 Marian Bedrii
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.
Наше видання використовує положення про авторські права Creative Commons CC BY для журналів відкритого доступу.
Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами:
1. Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons CC BY, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі.
2. Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі.