Нотаріат та нотаріальні дії консульських установ: впровадження змін щодо діяльності консульських установ при здійсненні нотаріальних дій
DOI:
https://doi.org/10.15587/2523-4153.2021.228182Ключові слова:
нотаріат, нотаріус, нотаріальні дії консульських установ, професія нотаріуса, нотаріальний процесАнотація
Стаття присвячена дослідженню проблемних питань вчинення нотаріальних дій консульськими установами України за кордоном.
Актуальність дослідження пов’язана із світовими процесами глобалізації, розширення міграційних та трудових можливостей людини, в яких на перше місце виходить самореалізація людини у світі. Визначення юридичної термінології та правового статусу суб’єктів, на яких покладається здійснення нотаріальних дій за кордоном. Проаналізовано відмінності у статусі консульського відділу дипломатичного посольства, оскільки їх працівники є дипломатичними співробітниками та самостійного консульства, співробітники якого – консульські посадові особи. Приділяється увага проблемі правильного визначення суб’єкта вчинення нотаріальних дій, виходячи з аналізу діючого законодавства. Наголошується на проблемах якості нотаріальних дій, доступу до професії, належної професійної компетентності працівників консульських установ при здійсненні нотаріальних дій. Проблема доступу до спеціальних реєстрів. Запропоновано новий підхід до вирішення вказаних проблем шляхом запровадження нової юридичної спеціальності – юрист для консульських установ, який має навички нотаріальної діяльності.
Вказане впливає на розвиток цивільних відносин і бажання їх захистити, гарантувати у безспірному нотаріальному порядку, знаходячись за кордоном шляхом звернення до органу саме національної, а не іноземної (країни перебування) юрисдикції. Визначними являються чинники зручності такого звернення: національна мова діловодства, національне правове регулювання (як матеріальних правовідносин, щодо яких звертається особа, так і процесуальних, які регулюють порядок вчинення нотаріальних дій), відносна фінансова доступність оплати нотаріальних дій, вчинюваних консульськими установами, відсутність наступної процедури легалізації вчиненої нотаріальної дії та документів
Посилання
- On Notariate (1993). Law of Ukraine No. 3425-XII. 02.09.1993. Available at: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/3425-12#Text
- Komarov, V. V., Barankova, V. V. (2011). Notariat v Ukraini. Kharkiv: Pravo, 384.
- Fursa, S. Ya.; Fursa, S. Ya. (Red.) (2012). Teoriia notarialnoho protsesu. Kyiv: Alerta; Tsentr uchbovoi literatury, 920.
- Dolynska, M. (2019). Consular institutions as participants of the ukrainian notarial process. Bulletin of the National University "Lviv Polytechnic". Series: Juridical Science, 22, 41–45. Available at: http://science.lpnu.ua/sites/default/files/journal-paper/2019/nov/19951/dolinska.pdf
- Marchenko, V. (2013). Zahalni zavdannia konsuliv z vchynennia notarialnykh dii. Yurydychnyi radnyk, 6 (72). Available at: http://yurradnik.com.ua/stati/d0-b7-d0-b0-d0-b3-d0-b0-d0-bb-d1-8c-d0-bd-d1-96-d0-b7-d0-b0-d0-b2-d0-b4-d0-b0-d0-bd-d0-bd-d1-8f-d0-ba-d0-be-d0-bd-d1-81-d1-83-d0-bb-d1-96-d0-b2-d0-b7-d0-b2-d1-87-d0-b8-d0-bd-d0-b5-d0-bd-d0-bd/
- Chekita, V. G. (2017). Legal bases of consul’s notarial acts. Actual problems of domestic jurisprudence, 1 (2), 157–162. Available at: http://apnl.dnu.in.ua/1_2_2017/39.pdf
- Videnska konventsiia pro dyplomatychni znosyny 1961 roku (1961). Available at: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/995_048#Text
- Pro dyplomatychnu sluzhbu (2018). Zakon Ukrainy No. 2449-VIII. 07.06.2018. Available at: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/2449-19#Text
- Videnskoi konventsii pro konsulski znosyny (1963). Available at: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/995_047#Text
- Polozhennia pro zakordonni dyplomatychni ustanovy Ukrainy (2021). Ukaz Prezydenta Ukrainy No. 99/2021. 15.03.2021. Available at: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/99/2021#Text
- Pro Konsulskyi statut Ukrainy (1994). Ukaz Prezydenta Ukrainy No. 127/94. 02.04.1994. Available at: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/127/94#Text
- Pro dyplomatychnu sluzhbu (2018). Zakon Ukrainy No. 2449-VIII. 07.06.2018. Available at: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/2449-19#Text
- Pro zatverdzhennia Polozhennia pro poriadok uchynennia notarialnykh dii v dyplomatychnykh predstavnytstvakh ta konsulskykh ustanovakh Ukrainy (2004). Nakaz Ministerstva Yustytsii Ukrainy, Ministerstvo zakordonnykh sprav Ukrainy No. 142/5/310. 27.12.2004. Available at: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z1649-04#Text
- Pro zatverdzhennia Poriadku vchynennia notarialnykh dii notariusamy Ukrainy (2012). Nakaz Ministerstva Yustytsii Ukrainy No. 296/5. 22.02.2012. Available at: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z0282-12#n102
- Noailly, J., Nahuis, R. (2010). Entry and competition in the Dutch notary profession. International Review of Law and Economics, 30 (2), 178–185. doi: http://doi.org/10.1016/j.irle.2009.11.001
- Davidson, N. M. (2012). Notaries and Legal Professionals. International Encyclopedia of Housing and Home, 131–135. doi: http://doi.org/10.1016/b978-0-08-047163-1.00456-2
- Riva, A., Mandl, K. D., Oh, D. H., Nigrin, D. J., Butte, A., Szolovits, P., Kohane, I. S. (2001). The Personal Internetworked Notary and Guardian. International Journal of Medical Informatics, 62 (1), 27–40. doi: http://doi.org/10.1016/s1386-5056(00)00136-2
##submission.downloads##
Опубліковано
Як цитувати
Номер
Розділ
Ліцензія
Авторське право (c) 2021 Оксана Васильевна Шутенко
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.
Наше видання використовує положення про авторські права Creative Commons CC BY для журналів відкритого доступу.
Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами:
1. Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons CC BY, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі.
2. Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі.