Аналіз періодичних коливань інсоляції і температури землі Криму
DOI:
https://doi.org/10.24028/gzh.0203-3100.v41i6.2019.190076Ключові слова:
solar insolation, temperature of the Earth’s surface, wavelet-analysis, coherent oscillations, modelАнотація
За даними 22-річного ряду кліматології NASA Surface meteorology and Solar Energy наведено результати аналізу часових рядів локальних змін інсоляції і температури земної поверхні та і приземного повітря в Криму. Статистичний і безперервний частотно-часовий вейвлет- аналізи виявили підвищену (порівняно з іншими пунктами Криму) інсоляцію і прогрів земної поверхні в пункті Кара-Даг.
За допомогою частотно-часового безперервного вейвлет-аналізу виявлено в спектральній структурі даних середньодобової інсоляції, що падає на горизонтальну земну поверхню в пункті Кара-Даг, шість регулярних астрономічних коливань, періоди яких можна порівняти з періодами сезонних коливань, місячних і місячно-сонячних приливних хвиль. Періодичні коливання, зіставні з коливаннями сонячної активності і динамікою обертання системи Земля—Місяць, описано синусоїдальними функціями, параметри яких визначено за спостереженнями. У даних середньодобової загальної інсоляції, що падає на земну поверхню в пункті Кара-Даг, виявлено регулярні періодичні коливання на інтервалі періодів ~(87—402) діб. Найпотужніші гармонічні коливання виділяються в інтервалі періодів ~(231—452) діб; на часовому інтервалі ~1995—2005 років спостерігається локальне зростання енергії коливань. Зареєстровано зростання середньої середньорічної температуриземної поверхні в Криму у південно-східному напрямку. В окремих пунктах спостерігаються відхилення від загальної тенденції, що може бути пов’язано з локальними геологічними процесами. Найбільше прогрівання земної поверхні спостерігається в пункті Кара-Даг, що відповіда є підвищеній загальній інсоляції в цьому пункті.
Методом обчислення функцій взаємної (двоканальної) спектральної щільності потужності встановлено взаємні кореляції між часовими послідовностями спостережень локальних змін інсоляції і змінами тривалості доби, чисел сонячних плям, індексів глобальної температури.
Посилання
Berry, B. L. (1991). Synchronous processes in the shells of the Earth and their cosmic causes. Vestnik Moskovskogo gosudarstvennogo universiteta. Seriya 5, (1), 20―27 (in Russian).
Marple, S. L. ml. (1990). Digital spectral analysis and its applications. Moscow: Mir, 584 p. (in Russian).
Sidorenkov, N. S. (2002). Atmospheric processes and the rotation of the Earth. Sankt-Petersburg: Gidrometeoizdat, 200 p. (in Russian).
Dickey, J. O., Marcus, S. L., & de Viron, O. (2011). Air Temperature and Anthropogenic Forcing: Insights from the Solid Earth. Journal of Climate, (24), 569―574. https://doi.org/10.1175/ 2010JCLI3500.1.
Torrence, C., & Compo, G. P. (1998). A Practical Guide to Wavelet Analysis. Bulletin of the American Meteorological Society, 79, 61―78. https://doi.org/10.1175/1520-0477(1998)079<0061:APGTWA>2.0.CO;2.
Global Land ― Ocean Temperature Index. Retrieved from http://data.giss.nasa.gov/.
IERS Data. (2015). Retrieved from http://www.iers.org.
NASA Surface meteorology and Solar Energy. Annual Monthly Averaged Earth Skin Temperature. (2015). Retrieved from https://eosweb.larc.nasa.gov/.
NGDC Geomagnetic Calculators. (2015). Retrieved from http:// www.ngdc.noaa.gov.
##submission.downloads##
Опубліковано
Як цитувати
Номер
Розділ
Ліцензія
Авторське право (c) 2020 Геофізичний журнал
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.
1. Автори зберігають за собою авторські права на роботу і передають журналу право першої публікації разом з роботою, одночасно ліцензуючи її на умовах Creative Commons Attribution License, яка дозволяє іншим поширювати дану роботу з обов'язковим зазначенням авторства даної роботи і посиланням на оригінальну публікацію в цьому журналі .
2. Автори зберігають право укладати окремі, додаткові контрактні угоди на не ексклюзивне поширення версії роботи, опублікованої цим журналом (наприклад, розмістити її в університетському сховищі або опублікувати її в книзі), з посиланням на оригінальну публікацію в цьому журналі.
3. Авторам дозволяється розміщувати їх роботу в мережі Інтернет (наприклад, в університетському сховище або на їх персональному веб-сайті) до і під час процесу розгляду її даними журналом, так як це може привести до продуктивної обговоренню, а також до більшої кількості посилань на дану опубліковану роботу (Дивись The Effect of Open Access).