Розробка імітаційної моделі мобільної радіомережі спеціального призначення з можливістю до самоорганізації
DOI:
https://doi.org/10.15587/2706-5448.2021.239472Ключові слова:
протоколи маршрутизації, Ad Hoc Networks, мережі з можливістю до самоорганізації, системи передачі данихАнотація
Об'єктом дослідження є система військового радіозв’язку. Ефективна робота протоколів маршрутизації можлива лише за умови наявності достовірної інформації про топологію мережі для кожного з вузлів мережі. Побудова радіомереж спеціального призначення, з можливістю до самоорганізації, можлива тільки за наявності адекватних та достовірних моделей їх роботи в різних варіантах застосування та характеру впливу. Це обумовлює необхідність розробки нових та адекватних алгоритмів (методів, методик) моделювання алгоритмів маршрутизації в мережах радіозв’язку спеціального призначення з можливістю до самоорганізації. У даній роботі вирішено завдання розробки імітаційної моделі мобільної радіомережі спеціального призначення з можливістю до самоорганізації.
В ході проведеного дослідження авторами роботи були використані основні положення теорії масового обслуговування, теорії автоматизації, теорії складних технічних систем, а також загальнонаукові методи пізнання, а саме аналізу та синтезу. Зазначена імітаційна модель була розроблена для оцінки ефективності та адекватності розробленого науково-методичного апарату управління маршрутизацією в радіомережах спеціального призначення, з можливістю до самоорганізації.
Результати дослідження стануть у нагоді при:
– розробці нових алгоритмів маршрутизації;
– обґрунтуванні рекомендацій щодо підвищення ефективності процесу вибору маршруту в мережах з можливістю до самоорганізації;
– аналізі радіоелектронної обстановки в ході ведення бойових дій (операцій);
– при створенні перспективних технологій підвищення ефективності мобільних радіомереж;
– оцінці адекватності, достовірності, чутливості алгоритмів маршрутизації;
– розробці нових та удосконаленні існуючих імітаційних моделей маршрутизації.
Напрямки подальших досліджень будуть спрямовані на розробку методології оперативного управління засобами завадозахисту інтелектуальних систем військового радіозв’язку.
Посилання
- Shyshatskyi, A., Bashkyrov, O. M. and Kostyna, O. M. (2015). Development of integrated communication and data transmission systems for the needs of the Armed Forces. Arms and Military Equipment, 1 (5), 35–40.
- Nalapko, O., Shyshatskyi, A., Ostapchuk, V., Mahdi, Q. A., Zhyvotovskyi, R., Petruk, S. et. al. (2021). Development of a method of adaptive control of military radio network parameters. Eastern-European Journal of Enterprise Technologies, 1 (9 (109)), 18–32. doi: http://doi.org/10.15587/1729-4061.2021.225331
- Nalapko, O. L., Popov, A. O., Tverdokhlibov, V. V., Shyshatskyi, A. V. (2020). Otsinka efektyvnosti telekomunikatsiinykh merezh taktychnoi lanky upravlinnia, shcho funktsionuiut v umovakh radioelektronnoho podavlennia. Ozbroiennia i viiskova tekhnika, 2, 104–111.
- Pavlov, A. A., Datev, I. O. (2014). Protokoly marshrutizatsii v besprovodnykh setiakh. Trudy Kolskogo nauchnogo tsentra RAN, 5 (24). Available at: https://cyberleninka.ru/article/n/protokoly-marshrutizatsii-v-besprovodnyh-setyah
- Harkusha, S. V. (2012). Ohliad ta klasyfikatsiia protokoliv marshrutyzatsii v mesh-merezhakh standartu IEEE 802.11. Zbirnyk naukovykh prats VITI NTUU „KPI”, 1, 14‒28.
- Wang, L., Shu, Y., Dong, M., Zhang, L. (2001). Adaptive multipath source routing in Ad hoc networks. Conference: Communications, 2001. ICC 2001. IEEE International Conference, 3, 867–871. doi: http://doi.org/10.1109/icc.2001.937362
- Beraldi, R., Baldoni, R. (2003). Unicast Routing Techniques for Mobile Ad Hoc Networks. The handbook of ad hoc wireless networks. Boca Raton: CRC Press, 132–153. doi: http://doi.org/10.1201/9781420040401.ch7
- Kumar, S., Basavaraju, T. G., Puttamadappa, C. (2008). Ad hoc mobile wireless networks: principles, protocols, and applications. Boca Raton: Auerbach, 313.
- Shu, Y., Yang, O., Wang, L. (2003). Adaptive Routing in Ad Hoc Networks. The handbook of ad hoc wireless networks. Boca Raton: CRC Press, 262–282. doi: http://doi.org/10.1201/9781420040401.ch15
- Tavli, B., Heinzelman, W. (2006). Mobile Ad Hoc Networks Energy-Efficient Real-Time Data Communications. Dordrecht: Springer, 265. doi: http://doi.org/10.1007/1-4020-4633-2
- Muliar, I. V., Sbitniev, A. I., Dzhulii, A. V., Lienkov, O. S. (2013). Otsinka protokoliv dynamichnoi marshrutyzatsii dlia intehrovanykh merezh. Zbirnyk naukovykh prats Viiskovoho instytutu Kyivskoho natsionalnoho universytetu imeni Tarasa Shevchenka, 43, 158–165.
- Sarangapani, J. (2007). Wireless Ad Hoc and Sensor Networks Protocols Perfomance and Control. Boca Raton: CRC Press, 536. doi: http://doi.org/10.1201/9781420015317
- Klymash, Yu. V., Shpur, O. M., Kaidan, M. V. (2017). Imitatsiina model funktsionuvannia interfeisiv marshrutyzatoriv telekomunikatsiinykh merezh, pobudovana z vykorystanniam paketa simulink. Problemy telekomunikatsii, 2 (21), 61–72.
- Bovda, E. M., Guk, O. M., Gavriliuk, O. G. (2018). Method of evaluation of the efficiency of telecommunication network management system. Modern Information Technologies in the Sphere of Security and Defence, 2, 125–134.
##submission.downloads##
Опубліковано
Як цитувати
Номер
Розділ
Ліцензія
Авторське право (c) 2021 Oleg Sova, Andrii Shyshatskyi, Oleksii Nalapko, Oleksandr Trotsko, Nadiia Protas, Halyna Marchenko, Artem Kuvenov, Viktor Chumak, Yaroslav Onbinskyi, Illia Poliak
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.
Закріплення та умови передачі авторських прав (ідентифікація авторства) здійснюється у Ліцензійному договорі. Зокрема, автори залишають за собою право на авторство свого рукопису та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons CC BY. При цьому вони мають право укладати самостійно додаткові угоди, що стосуються неексклюзивного поширення роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом, але за умови збереження посилання на першу публікацію статті в цьому журналі.