Вплив гідродинамічної кавітації на біологічні об’єкти
DOI:
https://doi.org/10.15587/2312-8372.2015.50862Ключові слова:
гідродинамічна кавітація, біомаса ціанобактерій, біогаз, ліпіди, біологічні об’єкти, інактивація мікроорганізмівАнотація
Досліджено вплив гідродинамічної кавітації на біологічні об’єкти. Розглянуто перспективність використання кавітації як самостійної технологічної стадії для інактивації мікроорганізмів та як стадії попередньої обробки ціанобактерій з ціллю збільшення поверхні масообміну для наступних технологій. Встановлено ефективність використання попередньої обробки біомаси ціанобактерій в полі гідродинамічної кавітації для отримання із них в подальшому ліпідів (сировини для виробництва біодизеля) та біогазу.
Посилання
- Vitenko, T. M. (2009). Hidrodynamichna kavitatsiia u masoobminnykh khimichnykh i biolohichnykh protsesakh. Ternopil: Publishing Ternopil State Technical University named after Ivan Pul'u, 224.
- Mokryi, E. N., Starchevsky, V. L. (1987). Ul'trazvuk v protsessah okisleniia organicheskih soedinenii. L'vov: Vishcha shkola, 120.
- Pandit, A. B., Joshi, J. B. (1993, October). Hydrolysis of fatty oils: effect of cavitation. Chemical Engineering Science, 48 (19), 3440–3442. doi:10.1016/0009-2509(93)80164-l
- Shevchuk, L. I., Aftanaziv, I. S., Strohan, O. I., Starchevsky, V. L. (2013). Nyzkochastotni vibrorezonansni kavitatory. Lviv: Vydavnytstvo Lvivskoi politekhniky, 176.
- Shevchuk, L. I., Aftanaziv, I. S., Strohan, O. I. (2011). Vibratsiinyi elektromahnitnyi kavitator rezonansnoi dii. Ukrainskyi mizhvidomchyi naukovo-tekhnichnyi zbirnyk "Avtomatyzatsiia vyrobnychykh protsesiv u mashynobuduvanni ta pryladobuduvanni", 45, 374–379.
- Bergman, L. (1957). Ul'trazvuk i ego primenenie v nauke i tehnike. M.: IL, 728.
- Vitenko, T. M., Volikova, N. M. (2002). Hidrodynamichna kavitatsiia v protsesakh dezynfektsii vody. Visnyk Natsionalnoho tekhnichnoho universytetu Ukrainy "Kyivskyi politekhnichnyi instytut". Mashynobuduvannia, 42 (1), 77–80.
- Kul'skii, L. A., Savluk, O. S., Kaiumova, G. H. (1978). Intensifikatsiia protsessov obezzarazhivaniia vody. Kiev: Naukova dumka, 197.
- Nikiforov, V. V., Degtiar', S. V., Shmandii, E. V. (2008). Obespechenie ekologicheskoi bezopasnosti Dneprovskogo basseina putiom ispol'zovaniia gidrobiontov dlia polucheniia biogaza. Mashinostroenie i bezopasnost' zhiznedeiatel'nosti, 5, 51–56.
- Nikiforov, V. V., Alfiorov, V. P., Shmandii, V. M. et al. (2010). Ispol'zovanie sine-zelionyh vodoroslei dlia polucheniia biogaza. Gigiena i sanitariia, 6, 35–37.
- Priimachenko, A. D. (1981). Fitoplankton i pervichnaia produktsiia Dnepra i dneprovskih vodohranilishch. Kiev: Naukova dumka, 278.
- Malovanyy, M. S., Sinelnіkov, O. D., Kharlamova, O. V., Malovanyy, A. M. (2014). Optymalni umovy otrymannia enerhii iz tsianobakterii. Khimichna promyslovist Ukrainy, 5, 39–43.
- Barbash, V. A., Pymakov, S. P., Tembus, I. V., Klik, M. O. (2010). Modyfikovanyi ASAE-sposib delihnifikatsii pshenychnoi solomy. Visnyk Natsionalnoho tekhnichnoho universytetu Ukrainy «Kyivskyi politekhnichnyi instytut». Khimichna inzheneriia, ekolohiia ta resursozberezhennia, 2 (6), 97–101.
- Skliar, O. H., Skliar, R. V. (2014). Metody intensyfikatsii protsesiv metanovoho zbrodzhuvannia. Naukovyi visnyk Tavriiskoho derzhavnoho ahrotekhnolohichnoho universytetu, 4 (1), 3–9.
- Nesterov, A. I., Suslenkov, B. D., Starovoitova, G. A. (1973). Optimizatsiia pitatel'nogo mineral'nogo rastvora dlia metanpotrebliaiushchih bakterii. Prikladnaia biohimiia i mikrobiologiia, 9, 873–876.
##submission.downloads##
Опубліковано
Як цитувати
Номер
Розділ
Ліцензія
Авторське право (c) 2016 Технологічний аудит та резерви виробництва
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.
Закріплення та умови передачі авторських прав (ідентифікація авторства) здійснюється у Ліцензійному договорі. Зокрема, автори залишають за собою право на авторство свого рукопису та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons CC BY. При цьому вони мають право укладати самостійно додаткові угоди, що стосуються неексклюзивного поширення роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом, але за умови збереження посилання на першу публікацію статті в цьому журналі.