Репаративні властивості нового комбінованого крему на моделі термічних пошкоджень шкіри у щурів
DOI:
https://doi.org/10.15587/2519-4852.2017.93336Ключові слова:
опіки, α-ліпоєва кислота, сечовина, олівкова олія, олія чайного дерева, репараціяАнотація
Метою роботи було вивчити репаративні властивості нового комбінованого крему на моделі термічної опікової травми у щурів.
Методи. На моделі термічного опіку у щурів досліджено репаративні властивості нового комбінованого препарату у формі крему для лікування запальних і мікробних захворювань шкіри умовно названий «Дермаліпоін», до складу якого увійшли: α-ліпоєва кислота, сечовина, олівкова олія, олія чайного дерева, ПЕГ-400. Ефективність лікування оцінювали за допомогою планіметричних показників, що передбачали визначення: площи опіку, періоду епітелізації, кількості тварин з ранами, що зарубцювалися в різні терміни та коефіцієнту швидкості загоєння ран у порівнянні з метилурациловою маззю і гелем тітріол. Також проводили морфологічні дослідження. За допомогою методу забарвлення за Ван Гізоном і Маллорі оцінювали стан сполучної тканини і колагеноутворення в процесі загоєння ушкодження. При цьому методом за Ван Гізоном колагенові волокна сполучної тканини забарвлюються кислим фуксином в червоний колір, методом Маллорі колагенові волокна аніліновим синім фарбуються в темно-синій колір, а еластичні волокна кислим фуксином - в червоний.
Результати. На моделі термічного опіку у щурів встановлено, що при застосуванні нового крему дермаліпоін період епітелізації зменшився на 9,6 дня порівняно із контрольною патологією (р≤0,05). У середньому ступінь загоєння рани при нанесенні досліджуваного крему був на 37,7 %, метилурацилової мазі (препарат порівняння) – на 31 %, гелю тітріол (препарат порівняння) – на 18 % вищим, порівняно із нелікованим контролем. Результати експерименту показали, що репаративні властивості досліджуваного крему (за показником коефіцієнту швидкості загоєння та площею рани) були вищими, ніж у препаратів порівняння.
Висновки. Крем дермаліпоін виявляє виразну репаративну дію, що проявляється в прискоренні процесу загоєння опіків у порівнянні з контрольною патологією та зменшенні виразності цитодеструктивних процесів. Тому перспективним є подальше вивчення нового крему як потенційного ранозагоювального та протиопікового лікарського засобу
Посилання
- Pryhod'ko, T. (2015). Porjatunok bijciv ATO – sprava dosvidu i novyh tehnologij. Vashe zdorov’ja, 23-24, 20–21.
- Kozynec', G. P., Moisejenko, R. O., Komarov, M. P. (2006). Suchasnyj stan kombustiologichnoi' dopomogy naselennju Ukrai'ny ta nevidkladni zavdannja z i'i' organizacijnogo vdoskonalennja ta metodychnogo zabezpechennja. Naukovyj visnyk Uzhgorods'kogo un-tu. Serija «Medycyna», 27, 3–6.
- Nagajchuk, V. I. (2010). Suchasni pidhody do nadannja dopomogy hvorym z opikamy. Mystectvo likuvannja, 5, 24–27.
- Gajdul', K. V., Mukonin, A. A. (2005). Ranevaja infekcija: jetiologija, diagnostika i antimikrobnaja terapija. Moscow: Nauch.-inform. centr OOO «ABOLmed», 32.
- Abaev, Ju. K. (2006). Spravochnik hirurga. Rany i ranevaja infekcija. Rostov-on-Don: Feniks, 427.
- Jakovljeva, L. V., Tkachova, O. V., Butko, Ja. O., Lar'janovs'ka, Ju. B. (2013). Eksperymental'ne vyvchennja novyh preparativ dlja miscevogo likuvannja ran. Kharkiv: Vyd-vo NFaU, 52.
- Kushkun, A. A. (2007). Rukovodstvo po laboratornym metodam diagnostiki. Moscow: GJeOTAR-Media, 800.
- Pirs, Je. (1962). Gistohimija teoreticheskaja i prikladnaja. Moscow: Izd-vo inostran. lit., 962.
- Sokolovskij, V. V. (1971). Gistohimicheskie issledovanija v toksikologi. Leningrad: Medicina, 176.
- Zajcev, V. M., Lifljandskij, V. G., Marinkin, V. I. (2006). Prikladnaja medicinskaja statistika. Saint Petersburg: FOLIANT, 432.
- Lapach, S. N., Chubenko, A. V., Babich, P. N. (2001). Statisticheskie metody v medikobiologicheskih issledovanijah s ispol'zovaniem Ehsel. Kyiv: MORION, 408.
##submission.downloads##
Опубліковано
Як цитувати
Номер
Розділ
Ліцензія
Авторське право (c) 2017 Надія Миколаївна Кононенко, Алі Марсель Шейхалі
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.
Наше видання використовує положення про авторські права Creative Commons CC BY для журналів відкритого доступу.